Našla jsi Ralpha Macchia.
- Macchia? - Jo, to je Karate Kid.
Je roztomilej, že?
Určitě i úžasně líbá.
Hej...
Líbá Mike dobře?
Nevím.
Je to můj první přítel.
Bývalý.
S tím si nedělej starosti. Dobře?
Za chvíli přiběhne a bude prosit o odpuštění.
Garantuju ti, že se teď s Lucasem úplně topí v sebelítosti a utrpení.
„Doufám, že nás vezmou zpátky.“
Co bych za to dala, kdybych mohla vidět ty pitomý ksichty.
Co je?
Fakt to bude fungovat?
Páni, tohle je šílený.
- Max. - Jo, ticho. Promiň.
Co je se mnou? Co jsem provedl?
Nic.
Co jsem provedl?
- Co jsem mohl udělat špatně? - Mám se opakovat?
Vidím je.
Co dělají?
Jí.
Nechápu, čím jsem si to zasloužil.
Ničím. O tom to je.
- Ty jsi oběť. - Já vím.
Ale proč se ke mně tak chová?
- Já nevím. - Mikeu...
- Co jsem udělal špatně? - Mikeu, přestaň.
Klid. Uvolni se.
Přestaň klást debilní otázky.
Já vím, máš pravdu.
- Jo. - Protože ženy se řídí emocemi,
- ne logikou. - Přesně.
Je to totálně jiný druhy.
Prý jsme „druh“.
- Co? - „Emoce, ne logika.“
Cože?
Kluci, je to připravený.
- Wille, teď ne. - Rozešly se s váma.
- O čem ještě chcete mluvit? - O věcech.
Snažíme se vyřešit velké tajemství ženského druhu.
Kámo, cítíš ten nacho sýr?
- To překonám. - Cože?
- Ne. - Ne, Lucasi, ne.
- Ne! - Lucasi!
Co se stalo?
Co?
Co se stalo?
Hej!
Když řeknu sedm centimetrů, sedm...
Neklepeš? Bože!
Jo, bože!
Ahoj.
Promiň.
- Myslel jsem... - Mike tu není.
Max tu chtěla přespat.
Je to v pořádku?
Jo.
Ví o tom vaši?
Jo.
Jo, v pohodě.
Jo.
Fakt v pohodě.
Potřeboval jste něco?
Ne. Odejdu.
Nechám vás... nechám vás...
Do prdele, nemůžu uvěřit, že tohle fakt děláme.
- Můžeme? - Můžeme.
Pan Wheeler.
- Nuda. - Jo.
- Nuda. - Ještě jednou.
Proti pravidlům?
Tvoříme si vlastní pravidla.
Billy.
Hele, měla bych tě varovat,
jestli je s holkou nebo dělá něco nechutnýho,
tak odejdi, než tě to navždy poznamená.
- Max... - Myslím to vážně.
- Je fakt nechutnej. - Max!
Už jsem zticha.
Našla jsem ho.
Co dělá?
Nevím.
Neboj se.
On... je na zemi...
Brzy bude po všem.
S někým mluví.
Nehýbej se.
Billy!
Co je?
Co se stalo?
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
KAPITOLA TŘETÍ: PŘÍPAD ZMIZELÉ PLAVČICE
Ano!
- Co to děláš? - Jo, Wille, můžeš to ztlumit?
Nazývejte mě prosím celým jménem.
- Co? - Moje celé jméno!
Panebože. Dobře, Moudrý Wille,
můžeš prosím ztlumit tu hudbu?
To není hudba.
To je zvuk osudu.
Viděl jsem budoucnost a spatřil jsem, že dnešek je novým dnem,
dnem bez holek.
- Co se to děje? - Wille, no tak.
Kmen vesničanů je ohrožován zlými silami z bažin Kuzatanu.
Wille, je tak brzy.
Vážně?
Je brzy, Michaele?
Řekni to těm vesničanům, co volají o pomoc,
dětem tak vyděšeným, že nemohou spát.
Skutečně je necháte zhynout, nebo přispěcháte na jejich záchranu
a stanete se hrdiny, kterými jste předurčeni?
Můžu se nejdřív aspoň osprchovat?
Bože.
ŠLA JSEM K MAX PŘESPÍM TAM - EL
Hoppere! Jsi tam?
A heleme se!
- Musíme si promluvit. - Jo, to musíme.
Takhle se na mě nikdo nevykašlal od Alice Gilbertový v 9. třídě.
Co to děláš?
Joyce.
- Haló? - Jen se dívej.
Teď mě vážně děsíš.
- Na tomhle jsi uklouzl. Pamatuješ? - Jo.
Spadlo to v noci kvůli magnetismu.
- Neříkej. - Stejná věc se odehrála
u mě doma den předtím.
Říkala jsem si: „Divný.“
Proč všechny magnety najednou ztrácí svůj magnetismus?
Tak jsem šla za Scottem.
Scott. Kdo je Scott?
- Scott Clarke. - Učitel věd tvého dítěte?
Je fakt chytrej, mimochodem. Zeptala jsem se ho, proč se to děje.
A on vyrobil magnetické pole ze střídavého transformátoru
a zapojil ho do solenoidu.
- A s tím solenoidem, který vlastně... - Zpomal.
Pojďme mluvit na rovinu, dobře?
Vykašlala ses na mě.
Žádný telefonát, ani omluva,
protože jsi musela jít do domu Scotta Clarka.
Jo.
Překonala ses, Joyce.
Vážně. Ne, překonala ses.
No tak, Hope, ty mě ani neposloucháš.
Scott dokázal demagnetizovat některé magnety a myslí si...
Nezajímá mě, co si myslí.
Myslí si, že rozsáhlé magnetické pole může být postavené
pomocí nějakého stroje nebo experimentální technologie.
Je geniální, ne?
Je skvělý. Je taky svobodný?
Co když to jsou oni?
Abys postavil takový stroj, potřebuješ prostředky.
Potřebuješ vědce, potřebuješ financování,
- desítky milionů dolarů. - Joyce.
Nemůže to být jen náhoda, Hoppere.
- To musí být oni. - Joyce, přestaň.
- Musí to být laboratoř. - To je nemožné.
- Tak mi to dokaž. - Dokázat to?
- Jo, vezmi mě tam. - Do laboratoře.
Jo, chci tam.
Kvůli magnetům, co spadly z ledničky.
Ano.
To dává smysl.
Děkuju.
To dává smysl.
Promiň.
Teď mám moc práce, ale můžeme se tam sejít
třeba dneska, třeba v sedm?
Samozřejmě, pokud ti do toho něco nevleze.
- Což, však víš, vleze. - Víš,
po tom všem, co se stalo,
tohle není vtip.
Ne, nemyslím si, že je to vtip.
Myslím, že když jsem tě pozval, dostala jsi strach.
Myslím, že jsi dostala strach a teď vynalézáš věci.
Vymýšlíš si, jak mě zaměstnat,
abys mě odstrčila pryč.
Protože Bůh zakazuje,
aby někdo z nás
šel dál.
Protože...
to by bylo...
To by bylo moc, co, Joyce?
Chápeš?
To by bylo moc, že jo, Joyce?
Nebylo by to tak, Joyce?
Joyce?
Joyce!
- Co to sakra děláš? - Potřebuju si tohle půjčit.
Ne, nepůjdeš tam.
Joyce, ty tam nepůjdeš...
Sakra!
Brzy začne pršet.
Měly bychom být v obchoďáku nebo sledovat film.
Nevěříš mi?
Věřím, že jsi viděla nějaký divný věci,
ale řekla jsi, že tě Mike předtím cítil, že jo?
Možná to tak bylo i teď. Možná tě Billy...
nějak cítil.
- Ale ty křiky. - Jo, já vím, ale poslyš.
Když je Billy s holkou sám,
dělají fakt bláznivý zvuky.
- Křičí? - Jo, ale jako... šťastný křik.
- Šťastný křik? Co je šťastný křik? - Je to jako...
Půjčím ti mámin Cosmopolitan.
Nemá tu auto.
Vážně to chceš udělat?
Proč mám pocit, že tu najdeme nejrůznější nechutnosti?
Udus mě lžící.
Max?
Led. Jenom led.
Nejspíš na jeho svaly nebo něco. Cvičí jako maniak.
El, co je to?
PLAVČÍK
Jsi si tím jistá?
Jsi vážně syn své matky, víš to?
Co to znamená?
Znamená to...
že se moc bojíš.
Zvládnu to, jasný?
Dobře.
Na co přesně se tu díváme? To je od té Driscollové?
Ne, o tom to je. Teda,
taky jsem myslela, že je blázen, ale...
Řekla mi, že Johnson zabil Kennedyho.
Ukázalo se, že není sama.
Blackburnovi, farma v Hawkinsu, Crawleyovi.
Všem se během posledních pár dnů ztratily zásoby.
A nejen hnojivo.
Jsou to pesticidy, čisticí prostředky, motorová nafta.
A to mám jen za jeden den obvolávání.
Musí jich být víc.
Dobře, počkej. Nech mě...
ten příběh pochopit.
Takže, malí hlodavci se v těch chlupatejch hlavách zbláznili
a pobíhají po Hawkinsu, kde kradou chemikálie.
- Já vím, jak to zní, ale... - Ale máš důkaz.
Chlapi, musíte přiznat, že je to skvělý titulek, že jo?
„Škůdci z Hawkinsu preferují jed: Pomatenec poví vše.“
Chlapi, to stačí.
Myslím, že tohle je...
velké.
Větší, než na článek.
Myslím, že tohle musí být kniha.
Záhadný případ pohřešovaného hnojiva, záhada Nancy Drewové.
Až někdo znovu zavolá, udělej, od čeho tu jsi,
a dej nám vědět, jo?
My rozhodneme, co je skutečné a co ne.
Dobře.
Sbohem, Nancy Drewová.
Nic se neděje. Nancy.
Promiňte.
Ahoj!
Ráda bych zkusila arašídové máslo s čokoládou, prosím.
Ne. Dnes žádné další vzorky.
Proč ne?
Zneužíváš naše firemní pravidla.
Kde je ten námořník?
Ten ti nepomůže. Má práci.
Jakou práci?
Špionáž.
Vidíš něco?
Asi nevím, co přesně hledám.
Zlý Rusáky.
Přesně tak. Nevím, jak vypadá zlý Rus.
Vysoký, blonďák, nesměje se.
Hledej náušnice, kamufláž, cestovní tašky a tak.
Dobře, dobře, tašky.
- To snad není pravda. - Co?
Anna Jacobiová mluví s tím volem Markem Lewinskym.
Soustřeď se, nebo mi to dej.
Ježíši Kriste, svět se v prdel obrací.
Vždyť Lewinsky nikdy nikoho nesbalil.
Ty jsi ten nejhorší špion v dějinách.
- Přestaň, hej. - Dej mi to.
Nevím, proč koukáš po holkách. Máš perfektní přímo před sebou.
- Jestli zase řekneš Robin... - Robin.
- Ne. Ne. - Robin.
- Přestaň, ne. - Robin.
Ne, není můj typ.
Ona ani není...
v širokým okruhu toho, co je můj typ.
Jaký je tvůj typ? Ne úžasná?
Děkuju.
Pro tvou informaci je ještě ve škole. A je divná.
Je divná a je hyperaktivní.
To se mi nelíbí.
A hrála divadlo.
To je špatný. A je v kapele?
- Ne. - Teď když máš po střední,
což znamená, že jsi dospělej,
není na čase se posunout z primitivností, jako je popularita?
Primitivností? To je nějaká sračka, co ses naučil na táboře Vědátorství?
Vědomostí. A ne, je to sračka ze života.
Místo randění s někým jen kvůli vzhledu,
proč nerandit s někým, s kým si to fakt užíváš, jako já a Suzie?
Ale, Suzie.
Myslíš tu „víc sexy než Phoebe Catesová“.
Jo, tu Suzie.
Zamysleme se, jak přesně jsi sbalil tu nádhernou přítelkyni?
Jo. S mou radou.
Protože tak to funguje, Hendersone.
Dám ti radu, ty se jí řídíš.
Ne opačně, jasný, tupče?
Slyšíte to?
Zní to jako... bouřka.
Ne, počkat. To není bouřka.
Je to...
horda juju zombíků.
Pane Mikeu, jste na řadě.
Co mám dělat?
Zaútočit?
Fajn, útočím s mým cepem.
Minul jsi.
Tvůj cep dopadá na kámen, horda zombíků se na tebe vrhá...
a juju tě kouše do ruky. Maso se trhá.
Sedm bodů poškození.
Ne, moje ruka. Lucasi, podívej, moje ruka.
Pane Lucasi, horda zombíků už řve.
Budeš bojovat, nebo utečeš?
Ne! To je rozptýlení.
Past. Neodpovídejte.
Co... Ne!
El?
Ne.
Promiňte, nemám zájem.
Telemarketing.
- Možná bychom jim měli zavolat my. - To můžeme?
- Asi jo. - Ale co jim řekneme?
Nic. Khuisarské kmeny potřebují vaši pomoc.
Tak dobře.
Použiju pochodeň, abych zapálil komnaty, obětujeme se,
zabijeme zombíky a zachráníme Khuisar.
Všichni žijeme ve vzpomínkách Kalamaru jako hrdinové.
Vítězství.
Fajn. Vyhráli jste.
- Gratuluju. - Wille, jen jsem žertoval.
Dohrajeme to doopravdy.
- Jak dlouhý to je? - Zapomeň na to.
Ne, chceš hrát dál, ne?
Jo, jasně.
- Zavoláme holkám potom. - Řekl jsem, zapomeň na to, Mikeu.
- Jdu domů. - Ale...
- No tak, Wille. - Uhni!
Wille, no tak.
Nemůžeš odejít. Vždyť prší.
Řekl jsem, že mě to mrzí.
Je to skvělá kampaň. Je to super.
- Jen nemáme náladu. - To je ten problém, Mikeu.
Vy nikdy nemáte náladu.
- Ničíte partu. - To není pravda.
Vážně? Kde je teď Dustin?
Vidíš? Nevíš a je ti to jedno.
Jemu zjevně taky. Já ho neviním.
Všechno ničíš. A kvůli čemu?
Aby ses mohl ocucávat s blbou holkou?
El není blbá. Nemůžu za to, že nemáš rád holky.
Nesnažím se být blbec. Jasný?
Ale už nejsme děti.
Co sis vlastně myslel?
Že nikdy nebudeme mít holky?
Že budeme celý dny sedět ve sklepě a hrát do smrti hry?
Jo.
Asi myslel.
Vážně myslel.
Wille!
Wille, no tak!
Promiňte.
Nikdo nesmí do vody 30 minut po posledním blesku.
A nesnaž se se mnou hádat.
Jestli se chceš uškvařit, vylez na strom.
Nejsme tu kvůli plavání.
Nebo uškvaření.
Tohle jsme našli.
Je to někoho dosud?
Jo. To je Heather. Vrátím jí to.
Můžeme jí to vrátit my.
To můžete.
Ale není tady. Dneska se na mě vykašlala.
O co vám jde?
Chcete odměnu nebo tak něco?
Ne.
Jsme jen dobří samaritáni.
Heather.
Myslíš, že ji dokážeš najít?
Co vidíš?
Dveře.
Červené dveře.
Pomoz mi.
Pomoz mi!
Co se stalo? El!
Haló?
Je někdo doma?
Přicházíme v míru.
Ne!
Jdeme!
Joyce.
Jsi v pořádku?
Jsem v pohodě.
Chceš počkat v autě?
Řekla jsem, že jsem v pohodě.
- Cíl zaměřen. - Kde?
- Deset hodin. Sam Goody’s. - Dej mi to.
Sakra.
Taška.
Zlý Rus.
- Zpomal. - Ztrácíme ho.
- Jsi moc blízko. - Bacha, kreténe.
Je mi dobře. Ahoj. Ano.
Jak se máš?
Tak jo, poslouchejte všichni.
Mám na vás jedinou otázku.
Kdo je připraven se zpotit?
To je ono.
Tak jo, začneme hezky zlehka.
Pohybujeme stehnama. Jo!
Jo, dámy, zahřejeme se.
Dolů k bokům.
Začínáte cítit,
jak vám teplo proudí až dolů bedrům?
Pojďte. Ukažte, co ve vás je.
Teď pomalu. Jen izolovat.
Přesně tak. To je dobrý pocit.
„Týden je dlouhý.
Stříbrný kocour žere, když modrá potká žlutou na západě.
Výlet do Číny zní hezky, když máš lehký krok.“
„Lehký krok“?
- Zásilka pro vás. - Děkuju.
ZÁSILKOVÁ SLUŽBA RYS
- Hezký den. - Jo, vám taky.
Stříbrný kocour.
Robin, neuvěříš, koho měl Dustin za Rusa.
- Ty taky. - Ne, nemyslel.
- Ale jo, myslel. - Ne, nemyslel.
„Výlet do Číny zní hezky.“
IMPERIAL PANDA
„Výlet do Číny zní hezky.“
„Když máš lehký krok.“
OBUV KAUFMAN
„Když máš lehký krok.“
„Když modrá potká žlutou na západě.“
Když modrá potká žlutou...
na západě.
Robin.
Co to děláš?
- Mám to. - Máš co?
Rozluštila jsem ten kód.
Tamhle je!
Opatrně, může to mít vzteklinu.
Radši ji odnes pryč.
Ať ti neožere pneumatiky u auta.
No tak!
- Co je to? - Důkaz.
- Důkaz? - Řekli, že chtějí důkaz.
Tak jim ho dáme.
Gumovou krysu?
Ne, tu pravou krysu.
Krysu Driscollové. Říkal jsi, že vypadá nemocně.
Vezmeme ji do testovacího střediska, udělají testy
- a zjistí, co je špatně. - Nancy, zpomal.
Tom nechtěl důkaz.
Chtěl, abychom toho nechali.
Protože nám nevěřil.
- Nancy. - Mám pravdu.
- O to nejde. - Tak o co tedy jde?
Měla jsi to promyslet, než jsi jim to donesla.
Já vím, jsou to kreténi. Ale je to jen hloupý příběh.
Je to hloupý?
- Je hloupý, abych se nechal vyhodit. - Nikdo nás nevyhodí.
Jestli nechceš jít, tak fajn.
Jen mi...
dej ty klíče.
Jsi neodbytná, víš to?
Tak pojď.
Nikdo není doma.
Všechny dutiny jsou zalité.
Viděl jsem, jak to dělají, Joyce.
Wille!
Je po všem.
Mám pocit, že šílím.
Nešílíš.
Ne víc než já.
Víš, skoro jsem střelil psa Betsy Payneové,
protože na mě vyběhl zpoza plotu a...
Přísahám bohu, myslel jsem, že je to jedna z těch věcí.
Víš, že si dávám pozor na to, co se děje, viď?
- Jo. - Protože je to pro mě důležité.
Je pro mě důležité, aby ses cítila v bezpečí.
Ty i tvoje rodina.
Chci, abyste cítili,
že tohle může být pořád váš domov.
Co?
Myslela sis, že se o tom nedozvím?
Gary mi volal.
Prý ti opravuje dům, abys ho mohla prodat.
Děti už to vědí?
Po Sáře...
Jsem musel pryč.
Musel jsem odtamtud vypadnout, víš?
Utéct před...
těma vzpomínkama, hádám.
Proč myslíš, že jsem zase skončil v téhle díře?
Ale ty máš něco, co já nikdy neměl.
Máš lidi, kteří vědí, čím sis prošla.
Lidi, co se o tebe starají.
Přímo tady.
V Hawkinsu.
Myslíš lidi
jako Scott Clarke.
To byl vtip.
Co to bylo?
Počkej tady.
Wille!
Wille, omlouvám se, jasný?
Byl jsem totální kretén.
Můžeš jít ven a promluvit si s náma?
Wille!
Hej, Wille.
No tak, kámo, omlouváme se!
Wille!
Něco se blíží,
lační to po krvi.
- Co je to? - Co když to je Demogorgon?
Ježíši, jsme nahraní, jestli to je Demogorgon.
Demogorgon to není.
- Wille, jsi na tahu! - Fireball!
Čtrnáct!
Přímý zásah. Útok Willa Moudrého zasahuje thessalhydru!
- Komu zavoláte? - Krotitelům duchů!
- Egone! - Venkmane!
Hloupý.
Tak hloupý.
Hloupý.
Paní Driscollová?
Asi není doma.
Je jí 80 a venku prší.
Kde jinde by byla?
- Co to děláš? - Třeba upadla.
Nebo tak něco.
Nancy...
Paní Driscollová?
- To myslíš vážně? - Paní Driscollová?
Tady je Nancy.
Z Hawkins Post.
Paní Driscollová?
Sledujte Imperial Pandu a obuv Kaufman.
Čekají na toho chlápka na deseti hodinách.
- Co myslíš, že je uvnitř? - Zbraně, bomby.
Chemické zbraně.
Ať je to cokoli, jsou ozbrojení až po zuby.
Bezva.
To je bezva.
Hele, co je uvnitř?
Jenom další krabice.
Nech mě se podívat.
- Ne, ještě se dívám. - Ukaž mi to.
Zůstaň tady.
Hlídej ty dveře.
Myslím, že jsme našli vaše Rusy.
Tady je šerif z Hawkinsu. Vyjděte ven s rukama nad hlavou.
Slyšíte? Ruce vzhůru!
Hoppere!
To je ono?
- Tohle je její dům. - Cože?
Dům Heather.
Není to roztomilý?
Je tak vtipný.
Max.
Nechtěly jsme... sem vtrhnout.
Klepaly jsme, ale asi jste nás přes tu bouřku neslyšeli.
Promiň, kdo mi to tu kape všude po obýváku?
Omlouvám se.
Janet, Tome,
tohle je...
moje sestra, Maxine.
Co tady sakra děláš?
Děje se něco?
Chtěly jsme vědět, jestli je vše v pořádku.
V pořádku?
- Proč by nebylo? - Kde je?
Promiň.
Kde je kdo?
Jsou trochu spálené, omlouvám...
Heather! Tohle je moje sestra Maxine.
Omlouvám se, nepostřehl jsem tvé jméno.
El.
Co jsi to říkala, El?
Hledaly jste někoho?
Viděla jsem...
- Viděla jsem... - ...tvého šéfa.
U bazénu. Nepřišli jste do práce.
- Měly jsme strach. - Heather dnes nebylo dobře.
Rozhodli jsme se, že zůstanem doma, abychom ji uzdravili.
Ale teď už se cítíš v pohodě, viď, Heather?
Už je mi daleko líp.
Holky, chcete sušenku?
Jsou čerstvé z trouby.
Wille!
Co se stalo? Jsi v pořádku?
Vrátil se.
Všechno v pořádku?
Ano.
Všechno je v pořádku.
Tvoje sestra opravdu nechtěla zůstat?
Ne, ona prostě...
není moc na lidi.
Jen se mi moc nelíbí, že jsou venku v té bouřce.
Budou v pořádku.
Zpomal s tím vínem, Janet.
Ano, zlato.
Jsi v pořádku, mami?
Ano, já jen...
jenom se mi trochu motá hlava.
To je tím vínem.
Je mi líto. Omluvte mě,
půjdu si na chvilku lehnout nahoru.
Janet?
Janet! Zavolej záchranku!
Zavolej zách...
Je mi to moc líto, tati,
ale brzy to všechno skončí, slibuju.
Překlad titulků: Marek Matoušek